Svært at finde den bedste slagtekylling 

Seniorforsker Birte Lindstrøm Nielsen, Danmarks JordbrugsForskning.

ScanLabel bruges af stort set alle økologer, der producerer slagtekyllinger. Forskere vil nu undersøge, om andre racer egner sig bedre. 

Det tekniske navn på ScanLabel er i657. Danmarks JordbrugsForskning (DJF) har afprøvet i657 både indendørs som skrabekylling og udendørs som fritgående slagtekylling, men ikke under økologiske forhold. I de kommende år  vil der blive forsket i økologisk produktion af slagtekyllinger på DJF, men indtil da kan de foreløbige resultater give is et fingerpeg om, hvorvidt i657 på nuværende tidspunkt er den bedst egnede slagtekylling til økologisk produktion. 

I657 er blevet sammenlignet med to andre franske afstamninger, i957 og Redbro, der begge er slagtekyllingelinier specielt avlet til en 56 dages vækstperiode. I denne sammenligning nåede i657 en vægt på 1370 g mod 2130 g hos de to andre afstamninger.   Hvis disse skal anvendes til 81 dages produktion, vil det være nødvendigt at nedsætte foderets energiindhold. Resultatet bekræfter forskellene mellem racerne i deres velegnethed til henholdsvis 56 og 81 dages vækst. Det bør også bemærkes, at af de tre afstamninger havde i657 en væsentlig bedre gang end de to andre, som igen havde en bedre gang end konventionelle slagtekyllingelinier.  

Slagtevægten hos økologisk producerede i657 ligger på 2000-2300 g ved 81 dage.  Dette er faktisk en anelse for tungt ved en belægningsgrad på 16 kyllinger pr. kvadratmeter i mobile huse, idet der også er en maksimumgrænse på 30 kg/m2. Ved en dødelighed på 5,5% må kyllingernes slagtevægt i denne situation ikke oversstige 2 kg.  Er man god til at få sine kyllinger til at vokse og har en lav dødelighed, skal man altså sætte færre kyllinger ind fra starten for at overholde reglerne.  

Der findes adskillige fjerkræracer, der vokser langsommere end i657.  

LaBresse er langsom
Endnu en fransk afstamning, den såkaldte LaBresse kylling, er blevet testet på Foulum, denne gang ikke som ren linie, men krydset med en eksperimentel linie med en vækstrate lidt under de konventionelle slagtekyllingers.  Resultatet blev da også en slagtekylling, som efter 84 dages vækst, heraf halvdelen med adgang til udeareal, vejede 2700 g.  En sådan krydsning vokser for hurtigt til både fritgående og økologisk produktion, men rent adfærdsmæssigt var krydsningerne interessante.  LaBresse-krydsningerne udviste nemlig en del fjerpilning. Godt 10% af fuglene havde tegn på pilning, dog i væsentligt mindre omfang end det er tilfældet hos nogle æglæggere.  Fjerpilning ses sjældent hos slagtekyllingeracer, og da det ikke tidligere har været observeret i den eksperimentelle avlslinie, er det sandsynligvis en konsekvens af det genetiske input fra Labresse-kyllingerne, som er en to-formåls-race. 

Bedst egnet
Med vor nuværende viden må i657 anses for at være den bedst egnede til økologisk produktion på nuværende tidspunkt.  Den har en optimal vækstrate og ingen problemer med benstyrke, gang eller fjerpilning.  Dét, at vækstraten allerede er optimal, er dog ikke ensbetydende med, at kyllingen ikke kan forbedres genetisk.  Man kunne forestille sig en øget interesse for kødkvalitet i avlsarbejdet i form af  både smag, mørhed og saft.  Racen er spidsbrystet og har også en større tendens til brystblærer, men formodentligt kunne dette til dels forebygges med bedre strøelse og bedre udformning af siddepindene.  Forsøg på Danmarks JordbrugsForskning vil i de kommende år tage disse spørgsmål op.